Българската общност за либерална демокрация, гражданска
организация, не участва в изборите, не е политическа
партия, не е коалиция.
Тя обединява граждани, които искат България да бъде общество
с демократично управление и плуралистична политическа
система, каквато сме по Конституция със защитени
основни права,
излезе със специален призив към гражданите - да гласуваме на
предстоящите в неделя пети поред предсрочни избори, защо?
Добър ден казвам на Димитрина Петрова -
правозащитничка с дълъг опит в български и
международни правозащитни организации, основателка на
Българската общност за либерална демокрация.
Винаги
излизате с такъв призив и при предишните предсрочни избори,
отново говорихме в студиото на "Хоризонт до обед".
Трябва ли да го четем като по-тревожен този призива сега от
предишните?
Всеки е по-тревожен от предишните и дано да е
последен.
Ние казваме - да, гласувайте за партии с демократични ценности.
Ясно е, че хората са уморени.
Ясно е, че за много от нас няма такъв политически субект, който
да отговаря на всички наши очаквания, да споделя всички
наши ценности.
Аз се причислявам към тази група.
Аз не бих казала, че има политически субект,
от който съм
възхитена и без проблем бих гласувала. Но какво се случва?
Ето, да си спомним - във Франция, когато трябваше хората да
избират между Макрон и Льо Пен,
имаше движение на хора, които раздаваха щипки за нос и
ръкавици и казваха:
"Запушете си носа,
сложете си ръкавици, колкото и да ви е неприятно, отидете и
направете своя избор и той да не е -
не подкрепям никого", което на практика е все едно да си останеш
вкъщи или почти.
Сега по какъв начин според вас негласуването или гласуването с
"не подкрепям никого" ощетяват демокрацията.
Ами,
колкото по-малко хора гласуват толкова по-малко легитимна ще
бъде
представителността на Парламента.
Едно е да си изберем Парламент с 60-70% от
гласоподавателите,
друго е да отидат 35.
Това е много по-ниска легитимност и това е най- важното.
Тоест, че ще се даде мнозинство или инструмент за управление в
ръцете на политически партии, които на практика ще
представляват много малък сегмент от обществото?
Да, демокрацията по принцип е лош строй.
Ние живеем в една лоша демокрация.
Малкият проблем е, че никой не е измислил нищо по-добро и
хората, които имат политическо поведение,
за мен това е огромен комплимент да се каже, че някой
човек или някоя партия има политическо поведение,
трябва винаги да се питат каква е алтернативата.
Не харесваме това, това и това, но има степени
и трябва да изберем най-малкото зло, което най-
близко идва до нашите ценности. За много хора няма да
има такъв политически субект.
Добре, ясно е, но каква е алтернативата.
Полибий,
още 2-ри век преди новата ера -
неговата статуя може да се види на стълбите на гръцкия
Парламент в Атина,
той в своите истории
е един от тези, които говорят за крехкостта на демокрацията. За
това как тя не се самовъзпроизвежда.
Напротив, след едно-две поколения, тя започва да се разгражда.
Той е наблюдавал много демократични полиси в
Средиземноморския
регион.
Той е наблюдавал и Рим в периода на възхода на
Републиката.
И прекрасно е предрекъл, как Републиката ще падне, защото
след няколко поколения вече хората не помнят
авторитаризма, несвободата и започват да не знаят - защо
трябва да защитават демокрацията.
Някой ми каза да
прочета коментарите под нашата позиция, публикувани във
в една от централните медии.
И там имаше такъв коментар: "Каква демокрация,
тя - демокрацията, то туй ни се яде, ни се пие."
Ганьо, пишеше някой, го интересуват цените на доматите.
Що ни говорите за демокрация?
Иначе какво се случва сега?
По-младите хора - на тях им казват,
че при комунизма нямаше свободи, но те не са
го преживели и те не знаят какво е възможно, каква е
алтернативата, ако ние не си пазим демокрацията,
няма да си правите каквито искате прически и да носите
каквито искате дрехи.
Няма да слушате каквато искате музика, а каквато ние ви кажем
Ако си говорите помежду си нещо против властта,
ще си загубите работата или ще ви изгонят от училище.
Няма да избирате в кой град на България да живеете, откъдето
сте - там ще си седите цял живот.
Никакво пътуване в чужбина,
никакъв достъп до интернет или интернет, какъвто ние ви го
цензурираме и ви покажем. Няма такова разхождане по каквито
искате уебсайтове. Нашите младежи не могат да
си представят, че това може да се случи.
Да, ама това е в
много от авторитарните страни.
И казвате, че има симптоми,
според вас, за това, че
има играчи на политическото поле, които
използвайки инструментите на демокрацията, всъщност целят
антидемократични методи на управление, възцаряването на
антидемократични методи на управление, така ли мислите?
Защото изглежда, че има голям плурализъм на партии.
Да, така е.
Тъй като демокрацията не се самовъзпроизвежда, тъй като тя
е неустойчива... И лесно, може да бъде преобърната тирания от
някой целенасочен играч. Няма историческа памет, то може
да има памет за факти, но няма памет като преживяване. Второ, има едно
корумпиране, защото
властите неконтролирани, те, някакси, по природа се
корумпират, когато един елит се закотви в управлението, той
започва да се корумпира. Така че
без някакво много активно гражданско участие
демокрацията е обречена и затова ние сме обезпокоени, че
умората и отчуждението на
повечето хора е сигурен признак, че ние не вървим добре.
Добре, към тази умора и отчуждение обаче се добавят и
някои елементи - промените в Изборния кодекс,
връщането на хартиената бюлетина,
начина, по който се води предизборна кампания. Например,
според вас, тя успява ли да убеди хората поне да гласуват,
защото вчера в интервю в "Преди всички" социологът от Алфа
рисърч Павел Вълчев определи някои от изказванията на
политическите лидери,
които се състезават помежду си, за деструктивни
по отношение на доверието в изборите.
Но колко мислите, че това недоверие в изборния процес,
възпламенявано и от политиците, води до отлив от
гласуване?
Ето това е едно от най-лошите неща, които мога да
си представя аз,
защото
пак по линия на това, което вече казах -
ние престанахме да ценим нещата, които имаме.
Изборите са изключително голяма ценност. Закъде сме ние без
избори. Каква е алтернативата?
Хубаво, отвратени сме от партиите, не ни харесват
изборите, не им вярваме нито на институциите, нито на
честността на изборите.
Добре, хубаво,
и може да има някакво основание за това, но каква е алтернативата?
Някои си представят и даже
агитират за други форми на управление -
непарламентарна република, каквато сме по конституция, а
защо смятате, че дългото
управление чрез служебни правителства изкривява
логиката на държавното
управление?
Нали служебните правителства са процедура, предвидена по
Конституция?
Да, обаче служебният кабинет се назначава от президента и той
не носи политическа отговорност за действията на кабинета.
Служебното правителство се оказа проблем.
Това не беше предвидимо през 90-та- 91-а година, защото тогава
приоритетът
беше да има служебно правителство,
защото вижте СДС на изборите през 90-та година...
онова СДС, не споменаваме сегашни имена, защото ни ограничава Изборният кодекс
Да. Отиде на избори в една ситуация, в която абсолютно
цялата власт се държеше от БКП-БСП.
Административно, навсякъде, по места - всичко.
Тоест логиката е била служебното правителство, поне да не е
същото... ...Което, до някаква степен да елиминира
пълния контрол на една от състезаващите се партии в
изборния процес.
Това е логиката тогава.
Тази логика повече не работи и сега наистина много
хора
поставят под въпрос самия институт на служебното
правителство и вече е въпрос на някакво бъдеще, на някаква
конституционна промяна, която може, не знам
аз нямам категорично мнение по въпроса за служебното
правителство, но нещата не са такива, каквито те бяха през 90-те.
Това, заради което
беше въведено служебното правителство, вече го няма.
Последните две години има политическа нестабилност, много
често има на практика служебен кабинет, който
управлява в сходен или различни състави.
Каква е ролята конкретно на последния служебен кабинет,
този, който е в момента според вас по отношение на изборния
процес?
Доколкото разбирам, ако слушаме медиите, нещо се
върши нали?
Служебният кабинет се опитва да разкрива схеми за купуване на
гласове,
постоянно има новини за затова, че се случват нещата.
Аз нямам някакви притеснения по този повод.
Притесненията ми за служебния кабинет са много принципни и те
са за това как без легитимност,
геополитически нас ни тласкат към нещо, което е
противоположно на т. нар. цивилизационен избор
на България.
Кой ни тласка?
Служебният кабинет и президентът.
Как иначе да разбираме тези направо ядосани изявления,
че няма да даваме оръжие на Украйна.
Ще коментираме това и от медийна гледна точка.
Да ви попитам, вашият призив завършва със специално
послание към новоизбрания Парламент - по отношение на член
44, ал. 2 от Конституцията,
именно забраната на организации, които разпалват
национална, расова, етническа,
религиозна вражда - какво точно трябва да се случи, така че
този член на Конституцията да работи на практика, госпожо Петрова?
Трябва да има законодателство, тъй като в
момента има конституционна норма,
но няма конкретно законодателство, което да
урежда прилагането й.
И затова не е много ясно,
тоест, оставено е, някак си, на усмотрението
на институции - дали да допускат до изборния процес определено
расистки, фашизоидни партии с много, много антидемократични
платформи, отявлено такива, явно антидемократични.
Това трябва да бъде по-добре уредено, по-конкретно уредено,
тъй като в момента не е.
Вие вярвате ли, че ще има
консенсус за създаване на правителство?
Ох, трябва да има,
трябва да има. И пак отивам в онези хубави години - 90-91.
Аз бях от тогавашното СДС.
Нашият противник спечели 52%, ами като спечели 52% - за нас
изборите бяха нещо свещено, за нас беше абсолютно важно, че
като са спечелилите - те ще съставят правителство, а ние в
Парламента ще го подкрепим.
Защото такива са
правилата на тази игра, която се нарича демокрация.
Ако те пак не съставят правителство, ние ще трябва
вече на гражданско ниво да мислим как да окажем
някакъв натиск, за да го направят трябва да го направят.
Благодаря ви.
Димитрина Петрова, инициаторка на Българската общност за
либерална демокрация, която излезе с много сериозен призив
към българските граждани - да не подценяват изборите, защото те
са сърцевината на демокрацията, в противен случай
тя много лесно може да се обърне в тирания.
Благодаря ви. Благодаря.